Pracovní skupina Krajského úřadu Libereckého kraje k novému správnímu řádu

Metodické stanovisko č. 44

Odůvodnění je stále důležitější částí rozhodnutí správního orgánu

Odůvodnění je stále důležitější částí každého rozhodnutí správního orgánu. Výrok a odůvodnění je nutno chápat jako jeden celek. Nedostatečné odůvodnění je důvodem ke zrušení rozhodnutí pro jeho nepřezkoumatelnost. 

Podle  § 68 odst. 1 správního řádu je (vedle výrokové části a poučení účastníků) povinnou  náležitostí správního rozhodnutí odůvodnění. Jedinou možnou výjimkou je skutečnost uvedená v § 68 odst. 4 správního řádu, kde je stanoveno, že odůvodnění rozhodnutí není nutné, jestliže správní orgán prvního stupně všem účastníkům řízení v plném rozsahu vyhoví (i v tomto případě však doporučujeme odůvodnění třeba v minimálním rozsahu napsat). 

Ust. § 68 odst. 3 správního řádu stanoví povinné náležitosti odůvodnění rozhodnutí: 
a)	důvody výroku nebo výroků rozhodnutí, 
b)	podklady pro jeho vydání, 
c)	úvahy, kterými se správní orgán řídil při jejich hodnocení a při výkladu právních předpisů, 
d)	informace o tom, jak se správní orgán vypořádal s návrhy a námitkami účastníků řízení a s jejich vyjádřením k podkladům rozhodnutí.

Za zdůraznění stojí především povinnost vyjádřit v odůvodnění úvahy oprávněné úřední osoby ohledně hodnocení jednotlivých důkazů, jednotlivě a v souvislostech, které ve svém souhrnu vedly k výroku rozhodnutí v dané věci. 

Stávající nesprávná praxe některých správních orgánů, které v odůvodnění rozhodnutí pouze komentují (popisují) průběh správního řízení, aniž odůvodnění obsahuje výše uvedené povinné náležitosti odůvodnění rozhodnutí, je naprosto nedostačující. Důsledkem takového fakticky nepřezkoumatelného rozhodnutí je jeho následné zrušení a vrácení věci k novému projednání.

Odůvodnění rozhodnutí správního orgánu musí obsahovat zákonem (§ 68 odst. 3 SPŘ) stanovené povinné náležitosti. Při jeho vyhotovování je na místě chronologicky stručně popsat průběh celého řízení  s tím,  že správní orgán musí vždy precizně formulovat svoje úvahy, hodnocení a závěry. Musí uvést, jakým způsobem předložené podklady hodnotil, jaký význam jim jednotlivě přikládal a proč (např. při předložení dvou znaleckých posudků nelze bez dalšího argumentovat jen jedním, musí být vyhodnoceno, proč se nebylo možné opřít o druhý posudek ...)  Vzhledem ke srozumitelnosti je v určitých případech žádoucí v odůvodnění rozhodnutí uvádět i citace právních předpisů a nikoliv pouhá uvedení čísel příslušných ustanovení právních předpisů. Je-li výroková část rozhodnutí členěna na více výroků je nezbytné, aby odůvodnění rozhodnutí bylo konstruováno tak, aby jednotlivé výrokové části byly přehledně odůvodněny.  

JUDr. Jiří  N ě m e c, v. r.
vedoucí pracovní skupiny						  V Liberci 22. 6. 2011